Perustuu tositapahtumiin
Muistatko kun he tulivat?
Muistatko huhtikuun 9. päivän?
Varmaan muistat. Kaikki muistavat.
Yhtäkkiä heitä oli kaikkialla.
Gestapo, Wehrmacht, Abwehr, SS.
Saksalaiset joukot.
Saksalaiset natslt.
Tanskalaiset natslt.
Heitä ilmestyi joka paikasta.
He olivat vain odottaneet sitä päivää.
Olitko ulkona katsomassa?
Mitä sinä ajattelit
Flame & Citron
Kööpenhaminan pohjoispuoli Toukokuu 1944
Toimi päättäväisesti.
Toteuta suunnitelmasi.
Pysy rauhallisena eikä kukaan epäile mitään.
Lhmiset katsovat vain kuolleita.
Eivät mitään muuta.
He eivät huomaa kun poistut.
He eivät muista sinua...
Lainkaan.
Tiedän että teen oikein.
Tämä on ainoa vaihtoehto.
Ymmärrät kai?
Kyllä...
Luutnantti Østergaard Petersen
Niin?
Kukkia Dagmarhusin päämajasta.
Østergard Petersen? - Aivan.
Haluatteko kuittauksen?
Ei.
Kysyit minulta usein miksi.
Miksi me teemme tätä?
Miksi?
Älä ärsytä heitä. - Selvä.
Yhdestä hyvästä syystä:
Schalburgin joukot.
Huomenta.
Paperit.
Ei taida olla... Oletko nähnyt papereita?
Tanskalaisia saksalaisten univormuissa. Pettureita.
Jotkut olivat sotineet itärintamalla.
Raakoja paskiaisia.
Vaikea päästä lähelle.
Aina ryhmissä.
He ovat syöpäläisiä.
Menkää!
Ambulanssiväki auttaa meitä.
Poliisi auttaa.
Kaikki jotka uskaltavat, auttavat.
Toimittaja Gaust
Palkkiota on korotettu. 10000 kruunuun.
Molemmille? - Vain sinulle.
Mitä he tietävät? - Että olet punapää.
Värjää hiukset, Bent.
Tai pidä hattua.
Hattua? - Tai lippalakkia.
Tuolla hän on.
Toinen hyvä syy:
Natsitoimittajat jotka syytävät propagandaansa lehdissä.
Toimittaja Gaust?
Kaikilla on omat syynsä.
9. huhtikuuta Jørgen katselee saksalaisten marssia kaupunkiin.
Loputtomat sotilasrivit etovat häntä.
Häntä oksettaa.
Tunne ei katoa.
Se kestää kesän loppuun asti, kunnes hän menee radioliikkeeseen.
Takahuoneessa painettiin laittomia lentolehtisiä -
ja vihdoin Jørgen tapaa samanmielisiä ihmisiä.
Ennen pitkää he ovat mukana maanalaisessa liikkeessä.
Nyt Jørgen ja kourallinen muita ovat ainoina jäljellä.
Muut ovat paenneet, hakattu tohjoksi tai kuolleet.
Teloitettu.
Mutta Jørgen... Jørgen kesti.
Salakuljetti brlttipilotteja öisin, toimitti räjähteitä sabotööreille.
Söi pillereitä pysyäkseen hereillä.
Järjesti aseita. Kaikkea.
Hän liikkuu kanssani.
Aika?
23.25. Ammuttu pään läpi.
Aksel Winther on syyttäjä.
Hän pääsee käsiksi kaikkiin luottamuksellisiin tietoihin.
Hän on yhteydessä britteihin ja saa määräyksensä heiltä.
Viime syksynä hän auttoi juutalaisia pakoon maasta.
Ilman häntä ei olisi mitään.
Komentoketjumme on selvä.
En hyväksynyt Gaustin teloitusta. - Arvioimme että se oli turvallista.
Satuimme olemaan alueella. - Niinkö?
Allekirjoitus Tukholman isoja kihoja varten.
Jotain on tekeillä. - Mitä?
Tämä vaatii hienovaraisuutta -
ja ääretöntä kurinalaisuutta.
Pidät siitä. - Wintherille...
Se on iso juttu. - Kaikki on iso juttu.
Isänmaalle.
Kuka muu juhlisi kolmea tappoa keskellä saksalaisia?
Se vaatii salasanaa.
Meitä ei ole monia, on vaikea tietää kuka tekee mitä.
Joskus kokoonnumme yhteen, mutta usein teemme töitä yksin.
Bob on Suomen talvisodan veteraani.
Opettajaa sanotaan Aivoiksi, hän hankkii tietoa.
Iso Karhu, naistenmies. Aina valmisjuhlimaan.
Ja Pikku-Karhu, aseiden asiantuntija.
Huhutaan että jos he ampuvat miehen, he ampuvat vaimonkin.
Viinikauppias myy tietoja sekä meille että saksalaisille.
Banaani, entinen nyrkkeilijä, osallistuu jokaiseen operaatioon.
Carl, ujo mies, mutta kova jos tarvitaan.
Heinrich ja Teddy, opiskelijoita, joukon nuorimmat.
Riuku, puhuu ja puhuu lakkaamatta. Ja aina ruuasta.
Cap, entinen nunna Belgiasta. Oma ryhmä Kastrupissa.
Banaani pitää velvollisuutenaan suojella häntä.
Ja Jørgen, ystäväni.
Johan tästä on puhuttu. Pysy kaukana hänestä.
Karl Heinz Hoffmann. Gestapon paikallinen komentaja.
Hän vainoaa meitä.
Hoffmannilla on asiaa.
Ei kannata erehtyä.
Hän on Tanskan pahin joukkomurhaaja.
Mutta senhän jo tiesitkin.
Saanko tarjota juotavaa?
Anteeksi huonot tapani. Svend Christensen, komisario.
Teidän nimenne? - Ketty Selmer.
Kippis, Svend Christensen. - Kippis.
Oikein hyvää.
Oletteko naimisissa?
Kyllä.
En ole nähnyt teitä täällä. - En käy täällä usein. Matkustan.
Mitä te teette? - Muotisuunnittelua, valokuvausta.
Kuvasin juuri Tidens Kvinna -lehdelle.
Kuka olet? - Kiitos viinistä.
Kysyin kysymyksen.
Kyselet liikaa. Hyvästi, Bent.
"Hyvästi, Bent."
Ehkä joku pojista puhui liikaa.
He eivät kertoisi nimeäni!
Siinä hän on!
Bent, se on sakujen hotelli, täynnä natseja.
Minä menen sinne. - Hyvä on.
Jos et palaa puolessa tunnissa, tulen hakemaan.
Selvä.
Poliisista. Ketty Selmer?
Nordland Hotel, Kööpenhamina
Mitä haluat?
Saanko tulla sisään?
Kenet tunnet?
Suunnittelen ja kuvaan muotia.
Katso vaikka.
Miksi sanoit minua Bentiksi? - Sehän sinun nimesi on, vai mitä?
Mitä sinä oikeasti teet?
En voi kertoa. - Sinun on pakko.
Olen kuriiri. Tukholma - Kööpenhamina.
Vien kirjeitä. Tunnen viinikauppiaan.
Viinikauppiaan? Hän vain välittää tietoa.
Hän on vain välittäjä. Et työskentele välittäjälle.
Minä tunnen myös Wintherin.
Mitä teet Wintherille?
Tiedät etten voi kertoa.
Etkä tullut sen takia. - Enkö?
Sinulla oli jotain muuta mielessä.
En makaa rouvien kanssa.
Mieheni on homoseksuaali.
Avioliittoni on vain kulissia. Hän on ruotsalainen, voin käydä siellä.
Viehätänkö sinua?
Kyllä.
Miksi?
Koska olet kaunis.
Kuinka vanha olet?
23, miksi?
Olet nuori.
Lällä on väliä.
Mene nyt.
Ketty Selmer, onko se oikea nimesi? - Totta kai. Miksei olisi?
Menehän nyt.
Vuokraemäntäni Lis.
Ja hänen miehensä Helmer.
Täällä minä asun.
Heidän kellarissaan.
Se on hyvä paikka.
Hyvä paikka odotella. Sellaista se on.
Suurin osa ajastani kuluu odotteluun.
Tämä on Horst Ernst Gilbert, eversti, Skandinavian Telegramsin toimittaja.
Hän levittää saksalaisten propagandaa.
Poliittinen pakolainen. Oikeasti korkea vakooja Abwehrissa.
Tärkein yhteistyökumppani on Hermann Seibold.
SS-Obersturmbannführer. Vakoojien päällikkö Pohjolassa.
Ja viimeiseksi rouva Elisabeth Lorentzen.
Kirjailija. Korkealla Abwehrissä, Gilbertin sihteeri.
Haluatko leivoksen?
Se on oikeaa kahvia.
Ovatko he saksalaisia? - Vakoojia.
Mutta saksalaisia kuitenkin.
Eikö neuvosto kieltänyt saksalaisten likvidoinnit?
Se on enemmän suositus. Emme voi noudattaa sitä.
Se on brittien määräys, Lontoo haluaa kitkeä Abwehrin Pohjoismaista.
Tajusinko väärin?
Emmekö eliminoikaan tanskalaisia natseja?
Olet erikoisjoukoissa ja tottelet määräyksiä!
Hyvä on.
Entä sinä, Bent? - Hyvä on.
Mutta en ammu naisia. - Etkö?
Sitten sinä teet sen, Citron.
Vai onko sinullakin ongelmia naisista?
Ei ole.
Ammumme siis korkea-arvoisia saksalaisupseereja.
Hoidetaan sitten Hoffmann. Se lamauttaisi Gestapon.
Siitä ei ole määräyksiä. - Anna sinä se!
En voi enkä anna!
Pysykää kaukana Hoffmannista!
Bent, älä ryhdy juttusille Gilbertin kanssa.
Hänellä on vahva persoona ja paljon henkistä voimaa.
Køputa ja ammu! - Kyllä.
Iltaa, Nielsen.
Tapasin eilen naisen. Ketty Selmerin.
Niinkö?
Älä sekaannu häneen.
Minuako odotat? - Kyllä.
Mitä haluat?
Haluan tietää mistä tiesit nimeni.
Se lipsahti joltakin. - Mutta keneltä?
Älä murehdi, olemme samalla puolella.
Olemmeko?
Onko se Winther?
Älä kysy minulta siitä tai mistään muustakaan.
Älä tule tänne enää, se tästä nyt vielä puuttui.
Hyvää yötä.
Minun piti ampua se nainen joka ilmiantoi Finnen.
Juoksin raput ylös.
Koputin ovelle. Hän avasi.
Olin vetämässä liipaisimesta...
Jotenkin hän ehti kertoa ettei ole ilmiantaja.
Hän oli pettänyt miehen koska mies jätti hänet.
Oli luvannut avioliittoa, mutta olikin jo naimisissa.
Hän oli vain yksinäinen, loukattu nainen.
Hän seisoi siinä ja katsoi suoraan minuun.
En pystynyt vetämään liipaisimesta.
Hän vain itki...
En voinut.
Kastelin housuni ja lähdin pakoon.
Seuraavalla viikolla hän ilmiantoi kaksi muuta.
Vannoin ettei niin kävisi enää.
Mikset pystynyt siihen?
Unohdin ettemme tapa ihmisiä vaan natseja.
Tämä on kokonaan sinun, Jørgen.
Meidän täytyy lähteä.
Jos et palaa 5 minuutissa, tulen perästä.
Oletko valmis?
Toimittaja Horst Ernst Gilbert
En pystynyt siihen.
Osuin naista vain olkapäähän.
En ole ennen tappanut, Bent. Anteeksi.
Kuka olette? - Syyttäjä Wintherin asialla.
Jotain papereita.
Saanko nähdä virkamerkin? - Totta kai.
Nykyisin täytyy olla varovainen. Mieheni lepää.
Haluatteko teetä?
"Kiitos, Budjonny."
Kuuluisa neuvostokenraali. Opetin häntä itse, herra?
Christensen. Svend Christensen.
1. maailmansodan jälkeen monet upseerit liittyivät Puna-armeijaan.
Saksa oli tuhottu ja köyhä.
Venäläiset upseerit jotka nyt taistelevat Saksaa vastaan -
ovat meidän kouluttamiamme.
Mutta senhän tiesittekin.
Tulitte ystäväni Wintherin asialla?
Minun piti tuoda nämä teille.
Kiitos. Onko kädessänne jokin vika?
Puhutte hyvää saksaa, herra Christensen.
Kiitos. Asuin ennen Saksassa.
Isä lähetti minut sinne.
Olette vastarintaliikkeessä.
Tulitte Wintherin asialla. Älkää hätääntykö.
En tunne sympatiaa Hitleriä tai kansallissosialisteja kohtaan.
Olette lojaali Führerille. - Se on minun omatuntoni asia.
Olette partisaani.
Se on mielenkiintoista.
Sotilas ilman rintamaa.
Oletteko hyvä sotilas?
Oletteko valmis maksamaan hinnan?
Minkä hinnan? - Mitä luulette?
Elämänne.
Sotimiseen on vain kolme syytä.
Ensinnäkin ura.
Se on yleistä, muttei tuota hyviä sotilaita.
Pelkää kuolemaa ja ajattelee vain tulevaa.
Sitten on ideologia, isänmaan rakkaus.
Se on kiehtovampaa, mutta unelmoija murtuu helposti.
Hänellä ei ole vahvuutta, hän on pinnallinen.
Nuoruuden kevytmielinen ja ylimielinen luonne.
Jollei sotilas ole intohimoinen. Suorastaan fanaattinen.
Silloin tulee hyviä sotilaita.
Kølmas syy? - Vihollisen viha.
Viha viettelee tekemään sellaista -
johon ei itse uskonut kykenevänsä.
Jollei vihan takana ole yksityinen neuroosi.
Mitä tarkoitatte?
Neurootikko on älykäs ja hänellä on epäilyksensä.
Jos hänet petetään, viha haihtuu -
ja epäilys tulee sen sijaan.
Sota ei innosta neurootikkoa.
Sodasta ei löydä hellää, hyvää isää.
Christensen, asianne on hyvä.
Nyt teistä pitää tulla vielä hyvä sotilas.
Joko lähdette?
Kai tämä oli odotettavissa.
Teette virheen.
Isä meidän, joka olet taivaassa...
Pyhitetty olkoon sinun nimesi...
Jokin meni pieleen.
Mitä tapahtui? - Aja!
Hermann Seibold
Seis!
Rauhoitu! Hengitä!
Bent, sinut viedään yksityissairaalaan.
Sinun pitää totella käskyjä!
Etkö ymmärrä? Et voi valita.
Mutta Seibold oli vaikea. - Hän on ammattisotilas.
Rouva Lorentzen on kuollut, Seibold haavoittunut.
Yksi kolmesta ei riitä!
Tee se sitten itse.
Jätän tuon huomiotta.
Sanoin selvästi Gilbertistä.
Hän ei ole natsi, hän ihailee meitä. - Niinkö luulet?
Hän sanoo mitä vain.
Gilbert on äärimmäisen älykäs.
Hän tiesi että tulet.
Hän manipuloi sinua ja on nauranut koko päivän.
Hän soitti Hoffmannille ja he nauroivat yhdessä.
Niin ei käy enää.
Olen pahoillani. Olen pahoillani...
Varmista että selviät.
Tapaan Hoffmannin kohta. Bent jätti asiakirjat Gilbertille.
Hoffmann haluaa selityksen.
Jørgen... Sinulle tuli vieras.
Missä Anne on? - Tuolla ulkona.
Olemme etsineet sinua. Sanoit että hakisit meidät.
Tämä on sinulta. Se on kirja jonka hän halusi.
Sehän on maanantaina. - Tänään.
Juhlimmeko? Yleensä juhlimme.
Ei ole varaa juhlia.
Et ansaitse mitään -
eikä isä auta niin kauan kuin olemme naimisissa.
Odota.
Lainatkaa minulle rahaa!
Anna nyt!
On tyttäreni syntymäpäivä.
Tuolla natsikauppiaalla on kasapäin rahaa.
En ole rikollinen.
Pysy kaukana hänestä.
Mene nyt leikkimään uudella jojollasi.
Olen pahoillani.
Hän on oppinut viheltämään.
On tapahtunut niin paljon.
En tiedä kestänkö tätä enää.
Ymmärrätkö?
Bodil, haluan... - En lähde Ruotsiin!
Sinun on pakko.
Siellä on turvallisempaa. - Olemme turvassa täällä.
Ruotsissa voisin käydä luonanne.
Rakastan sinua.
Se johtuu sodasta.
Ei se liity sotaan, et ennenkään ollut kotona.
Silloinkin istuin aina odottamassa.
Se ei liity mitenkään siihen.
Sinusta ei vain ole siihen.
Et ole sellainen mies.
Tukholma kolme viikkoa myöhemmin
Tulevatko he? - Luulisin niin.
Pitäisi tietää, omista miehistä. - Mutta kun en tiedä.
Vihdoinkin.
Spex, Tanskan armeijan tiedustelupalvelu.
Flame, Citron. - Tervetuloa Tukholmaan.
Kiitos.
Tervetuloa.
Kolme päivää sitten Gestapo kosti iskut upseereitaan vastaan.
He heittivät 8 käsikranaattia raitiovaunun 29 matkustajaa kohti.
Voitte kuvitella seuraukset. Tai katsokaa kuvia.
Gestapo uhkaa toistaa sen jos itkutjatkuvat.
Terroria.
Se olisi voitu välttää jos ette iskisi saksalaisiin.
En tiedä mitä tarkoitat.
Ehkä saat uskoteltua Hoffmannille että kätesi ovat puhtaat -
mutta tiedämme että määräsit -
Gilbertin, rouva Lorentzenin ja Seiboldin teloitukset.
En tiedä mistä puhut.
Minä toimin suoraan brittikomennon alla.
En vastaa kenellekään muulle. - Mistä sinä puhut?
Pelleilettekö? - Mistä on kyse?
Tämä on määräys: Raitiovaunuiskua ei kosteta.
Kaikki tappaminen ja sabotaasi loppuu heti.
Kommunistiryhmiä koskee sama määräys.
Tarvitsemme 50.000 aseistettua miestä väijyttämään saksalaisia -
kun Liittoutuneet iskevät länsirannikolle. Tämä on iso juttu.
Tarvitsemme rauhaa jotta voimme luoda nämä salaiset ryhmät.
Minun on kuunneltava 29 uhria. Heidän viestinsä on sama:
Køsto.
Armeija-ajoiltanne, herra Faurschou-Hviid...
Jättäkää meidät!
Tunnet varmasti sota-ajan niskuruuden seuraukset.
Onko tuo uhkaus? - Kuten haluat.
Valmistelemme suurta operaatiota emmekä me -
tai brittiviranomaiset halua että siviilivastarinta sotkee sitä.
Päämäärämme on voittaa sota, ei kiihdyttää taisteluita.
Minä seuraan ohjeitani.
Kuten Gilbertin tappaminen? - Muiden muassa.
Minä soitan itse Lontooseen ja selvitän kuka teitä käskee.
Siihen asti noudatatte minun ohjeitani.
Isänmaalle. - Isänmaalle.
Niin? - Winther.
Spex ei tajua ettei hän voi hoitaa kaikkea Tukholmasta käsin.
Seurataanko meitä?
Kyllä. - Spexin väki?
Spex on ääliö. Nuo ovat Säpon poikia, he ovat huolissaan.
Mistä? - Että ammut jonkun täällä.
He eivät halua ongelmia sakuystäviensä kanssa.
Olet kuuluisa täällä.
Kiitos. - Gilbertin luo on vaikea päästä.
Gestapo vartioi häntä, kaksi vartijaa koko ajan.
Olen valmis kahden viikon päästä, teen mitä te päätätte.
Lontoo halua toimia heti. - Nytkö?
Gilbert laajentaa toimintaa, hänestä on tulossa vakava uhka.
Voivatko Karhut hoitaa hänet? - Liian äänekkäitä.
Se vaatii tarkkuutta, keskustelua ja vakautta.
Ehkä voin ampua hänet autosta.
Jos pääsemme tarpeeksi lähelle.
Liian vaarallista. - Minä hoidan sen.
Älä, Jørgen.
Jørgenin malja! Kippis!
Liike on kiinni.
Miten voin auttaa?
Haluatko elää? Senkin natsisika!
Täytä se.
Munia, jauhoja, hiivaa, sokeria...
Mitä vain on.
Sinulla on aitoa kahvia puoluetovereillesi.
Hyviä omenoita...
Onko tämä oikeaa suklaata? - Kyllä.
Mitä tuo on?
Miksi sinä minua luulet? Joksikin joka vie rahat?
Pidätkö minua varkaana?
Sanotko minua varkaaksi? - Anteeksi...
Kiitos...
Hei, Jørgen. - Hei.
Tulitte myöhään kotiin. - Niin.
Hei, kulta.
Katso mitä isi toi.
Eikö se ole kaunis? - Kiitos.
Ja muutama mekko...
Tämä on sinulle. Sen pitäisi riittää pariksi päiväksi.
Kiitos.
Anne, laita pyjama päälle.
Tulen kohta peittelemään.
Jørgen, minun on kerrottava jotain.
Olen tavannut jonkun.
Kuunteletko sinä?
Niin ei pitänyt käydä. Mutta niin kävi.
Olen pahoillani.
Jørgen.
Älä...
Kuka se on? - Se ei ole tärkeää.
Mutta kuka se on? - Et tunne häntä.
Kuka se on?!
Vastaa minulle! Kuka se on?
Pelkäätkö minua?
Miksi pelkäisit?
En ole koskaan satuttanut sinua. Olenko?
Tapat hänet.
Jos kerron, tapat hänet. Se on ainoa mitä...
Miksi sanot niin?
Miksi? Miksi sanoit niin?
Se ei ole totta. Miksi?
Rakastan sinua.
Minne sinä menit?
Minä vain...
Minun piti...
Saanko kokeilla? - Totta kai.
Tehokkainta on jos ammut neljä laukausta.
Aksel kysyi haluatko lähteä Ruotsiin.
Lepuuttamaan hermoja. - Vai kysyi?
Hermoni ovat ihan kunnossa. - Pidä se, Jørgen.
Hommaan toisen.
Kiitos. - Ei kestä.
Voimme viedä sen Japaniin kun saamme hoidettua saksalaiset.
Voimme mennä Japaniin jenkkien kanssa.
Flame ja Citron Japanissa? - Nimenomaan.
Entä sen jälkeen? - Sitä ei taida tulla.
Ei täällä. Ei meille.
Meidän pitää mennä eteenpäin.
Nouse ylös!
Ylös!
Nouse ylös!
Isänmaalle!
Äskettäin Gestapo teloitti kolme miestämme.
Bob, Carl ja opettaja ammuttiin Dagmarhusissa.
Keskuudessamme on ilmiantaja.
Heidät ilmiannettiin.
Tunti sitten Ryvangenissa tehtiin 8 teloitusta.
Kontaktimme Dagmarhusissa sanoo että lisää ammutaan illalla.
Hoffmann kostaa Gilbertistä.
Kommunistit käyttivät tilaisuutta ja sabotoivat Rifle Syndicaten.
Ja Schalburgin joukot pommittivat juuri Tivolia.
Kaikki viittaa uusiin kostoihin ja uusiin teloituksiin.
Muistetaan kaatuneita ystäviämme hetken hiljaisuudella.
Søren, oletko kaksinnaija?
Mitä?
Makaatko toisten kanssa?
Ei. En tosiaan.
En ikinä tekisi niin.
He olivat ystäviäni. Olimme Suomessa yhdessä.
Ystävät ilmiantavat ystäviä. - Ammunko hänet?
En tiedä vielä. - Minä en tehnyt sitä!
Mitä tapahtui Cafe Lauritz Betjentissä?
Me juhlimme Ranskan miehitystä.
Olimme baarissa.
Minä, Pikku Karhu ja Iso Karhu.
Käännyimme ja näimme että Bob, Carl ja Aivot -
olivat Gestapon miesten piirittämiä.
Mitä muuta me voimme...
kuin hiipiä paikalta?
Mitä Karhut sanovat?
Hän puhuu totta.
Siis Cafe Lauritz Betjentista. Niin kävi.
Hyvä on, Søren. Anteeksi. Tiedät millaista tämä on.
Tiedän millaista tämä on.
Minä löydän kyllä ilmiantajan. Pitäkää matalaa profiilia.
Vesterbrossa kuohuu, pysykää kaukana.
Missä olit?
Missä ollt kun mellakat alkoivat?
Missä olit kesäkuun 26. päivä -
kun Kööpenhamina nousi vastarintaan?
Lhmiset olivat saaneet tarpeekseen.
Vihdoin he tekivät jotain.
Nyt se on lähellä.
Oikea sota.
Jo nyt on 32 kaatunut -
ja se on vasta alkanut.
Kommunistit taistelevat.
Me vain odotamme.
Hei, Ketty.
Miten pääsit sisään?
Tänään on syntymäpäiväni.
Mitä sitten? Pitäisikö laulaa sinulle?
Ei. Vien sinut ulos syömään.
Kuka sinut lähetti? - Ei kukaan.
Hoffmann nimesi sinut Saksan pahimmaksi viholliseksi.
Hän nosti palkkion 20.000 kruunuun ja sinä murtaudut minun luokseni?
Kaupunki kuohuu ja sinä haluat päivälliselle.
Oletko päästäsi sekaisin? - Hyvä on, minä lähden.
Ole varovainen. Peitä hiuksesi.
Tässä.
Mitä teit ennen sotaa? - Kaikenlaista.
Jossain vaiheessa olin tanssija. - Tanssija?
Missä?
Apollo-teatterissa.
Se oli hauskaa.
Ei hääviä, mutta hauskaa.
Tapasin paljon ihmisiä. Siellä tapasin Wintherinkin.
Winther on auttanut minua paljon.
Hankki asunnon ja työpaikan. - Hän on mahtava tyyppi.
Niinkö? - Kyllä.
Miksi teet sitä? - Teen mitä?
Tapat niin monia ihmisiä.
Jonkun täytyy. - Miksi pitäisi tappaa?
Mitä muutakaan voi tehdä?
Isäni lähetti minut Saksaan vuonna 1940 -
opiskelemaan kokiksi.
Hotellinjohtaja oli natsi.
Keittiömestari oli natsi.
Monet tarjoilijat olivat natseja.
Tarjoilin natseille joka päivä.
Yksi tytöistä siellä oli juutalainen, mutta kukaan ei tiennyt.
Hän salasi sen.
Keittiömestari sai sen selville.
Hän ilmiantoi tytön.
Tyttö hakattiin henkihieveriin ennen kuin poliisi tuli.
En halua sellaista tänne.
Sabotaasi ei auta mitään.
Ainoa tapa on eliminoida heidät yksi kerrallaan.
Viimeiseen asti.
Oliko hän tyttöystäväsi?
Mitä hänelle tapahtui?
Entä sinä? - En tiedä.
Sota oli minulle helpotus.
Vihdoin pääsin tekemään jotain oikeaa.
Lopetin tanssimisen ja tulin Wintherille töihin.
Välitin kirjeitä, hankin tietoja ja välitin sitä eteenpäin.
Se oli alussa hauskaa.
Mutta nyt kaikki on toisin.
Kaikki on harmaata.
Nyt haluan vain pysyä hengissä.
Arvaa mitä?
Meidän pitäisi lähteä pois.
Lupaa minulle jotain.
Älä ikinä käytä minua tiedonlähteenä.
Älä ikinä kysy mitään. Älä päästä sitä väliimme.
Lupaatko sen? - Lupaan.
Kunpa tämä sota loppuisi.
Miksen pääse eroon tästä?
Kunpa voisin lähteä enkä ikinä tulisi takaisin.
Minne menisit?
Tukholmaan.
Sota kestää vielä jonkin aikaa.
Mutta älä pelkää? - Eikö?
Minä pidän sinusta huolta.
Pidätkö? - Kyllä.
Nimeni on Jørgen.
Onko sinulla hetki aikaa?
Mikä sinun nimesi on?
Morten.
Haluan että pidät hyvää huolta vaimostani ja tyttärestäni.
Kyllä. - Onko sinulla töitä?
Ansaitsetko rahaa? - Kyllä.
Morten, ole hyvä tyttärelleni. Ole oikein hyvä hänelle.
Jos kuulen muuta...
Tulen takaisin.
Ymmärsitkö? - Kyllä.
Yksi kahvi.
Olet hommannut hatun.
Hyvä.
Päästäsi maksetaan nyt 20.000. - Tiedän.
Se houkuttaa kaikkia. Fiksu tikki Hoffmannilta.
Haluan määräyksen ampua hänet. - Et saa sitä.
Minulla on sinulle jotain. Löysin ilmiantajan.
Se on valitettavasti yksi meistä. Rouva Ketty Selmer Sjöberg.
Hänet pitää likvidoida välittömästi.
Olet väärässä. - Olenko?
Tunnen hänet.
Hän on kuriiri.
Entinen tanssityttö. - Tiedän kaiken Kettystä.
Hän on minun kuriirini. Hän tietää kaiken.
Jos emme iske nyt, meidät kaikki ammutaan.
Miksei hän ole ilmiantanut Bentiä?
Miksi vasikoida Carl ja Aivot, kun Bentistä saisi 20.000?
Kysy Bentiltä.
Hän on kaksoisagentti, ei uskollinen kenellekään.
Hoffmann sai hänet kiikkiin, ja hän alkoi laulaa.
Nyt hän on liian syvällä.
Haluatko että minä teen sen?
Ei.
LUOTTAMUKSELLINEN
Bent? Mitä sinä täällä teet?
Lhanaa nähdä sinua.
Istu alas.
Kenelle teet töitä?
Wintherille, tietenkin. - Yritä uudelleen.
Kuka käski tutustumaan minuun? - Ei kukaan.
Miksi sitten?
Minä ajattelin sinua.
Miksi käyt usein Dagmarhusissa?
Tarvitsen viisumeita matkojani varten.
Katso.
Katso, viisumi. - Kenelle teet töitä?
En voi kertoa. - Kenelle teet töitä?
Armeijan tiedustelupalvelulle.
Ja Wintherille.
Kuljetan asiakirjoja.
Teen kaikenlaista. Tottelen käskyjä, kuten sinäkin.
Sinä ilmiannoit heidät. Miksi?
Miksi ilmiannoit heidät?
- Mitä nyt?
Paljonko sinulle maksettiin? - Kuka noin on sanonut?
Onko se Winther?
Hän on petturi. Todellinen huijari.
Varo mitä sanot. Häntä johdetaan Lontoosta.
He eivät halunneet häntä. - Se ei pidä paikkaansa.
Hän saa käskyjä. - Aivan, mutta ei briteiltä.
Anna kun näytän jotain.
Tässä on kopiot sopimuksista jotka Wintherja Gilbert tekivät.
Minulla on kopiot Tukholmassa.
Winther oli Gilbertin juristi vuosikausia.
He tienasivat yhdessä valtavasti rahaa.
Todella paljon rahaa, Bent!
Winther tajusi että sitä pidettäisiin maanpetoksena.
Gilbert oli sentään korkea-arvoinen upseeri.
Sodan jälkeen Wintheriä syytettäisiin veljeilystä vihollisen kanssa.
Hänen suhteensa Seiboldiin tulisi myös päivänvaloon.
Hän joutuisi vankilaan. Tämä oli ainoa keino.
Hänen piti hankkiutua eroon heistä.
Sekä Gilbertistä että Seiboldista.
Hän käytti sinua hyväkseen.
Nämä ovat väärennyksiä. - Ne ovat aivan aitoja.
Hän on roisto. Tiedän liikaa ja minulla on todisteet.
Nyt minutkin pitää ampua. - He olivat Saksan vakoojia.
Saksan vakoojia?
Ei, Gilbertja rouva Lorentzen olivat Saksan vastarintaliikkeessä.
Seibold oli vakooja. Mutta häntä sinä et saanut.
Gilbert oli loistava manipuloija. Hänellä oli Gestapon henkivartijat...
Ei henkivartijoita.
Gilbert oli kotiarestissa natsien vastaisesta toiminnasta epäiltynä.
Jos Hoffmann halusi suojella Gilbertiä, et olisi päässyt niin lähelle.
Luuletko että Hoffmann itkee Gilbertin kuolemaa?
Ei, teit hänelle palveluksen. - Entä rouva Lorentzen?
Gilbertin sihteerinä hän tiesi kaiken liikeasioista Wintherin kanssa.
Hän on myös opposition jäsen -
mutta ennen kaikkea nainen joka jäi kahden miehen väliin.
Entä Winther?
Onko Winther myös Gestapon miehiä?
Ei, hän vain peittelee omia jälkiään.
Onko Winther täällä? - Hän pakeni Tukholmaan.
Kaikki on paljastunut.
Häivy sinäkin.
Hän oli oikeassa. Winther katosi, hän lähti karkuun.
Olemme ampuneet viattomia ihmisiä.
Aksel ei ollut brittien palveluksessa.
Kaikki jotka tiesivät asiasta ammuttiin.
Ole hiljaa. - Vain Ketty oli jäljellä.
Ammuimme viattomia... - Ole hiljaa!
Ole hiljaa!
Minä en tappanut viattomia!
Ammuin saksalaisen upseerin, hän ei ole viaton.
Turha tulla kertomaan että hän oli vastarintamies. Oletko tyhmä?
Winther! Mitä oikein odotit? Sellaisia rikkaat ovat.
He ovat ahneita ja täynnä paskaa.
Olisit ampunut naisen kun vielä voit.
Mitä sinä nyt?
Hän huijaa sinua. - Varo vähän.
Nainen tietää nimesi, nait häntä ja yhtäkkiä hän tietää kaiken.
Ole hiljaa! - Minä sanon mitä haluan.
Minä en tappanut yhtään viatonta, tajuatko?
Miksen tajunnut sitä?
Miksen nähnyt sitä?
Hän on Tukholmassa -
ja Gestapo jahtaa meitä.
Onko se oikein?
Ei ole enää oikeaa tai väärää. On vain sota.
Valitsemme omat kohteemme ja teloitamme heidät.
Hoffmann. - Aivan.
Ala tulla...
No nyt.
Rauhallisesti. - Missä hän on?
Missä hän on? - Takana.
Flame?
Minulla on teille ehdotus.
Me kävelemme molemmat täältä.
Viivytän etsintöjänne 24 tuntia.
Menkää Ruotsiin ja pysykää siellä sodan loppuun. Tätä keskustelua...
Ei koskaan käyty.
Oletteko miettinyt seurauksia -
jos tapatte Gestapon komentajan?
Haluatteko selvitä sodasta? - Minä selviän.
Se olisi yllätys, ette ole selviytyjätyyppiä.
Olette fanaatikko, terroristi. He eivät selviä.
Kertokaa...
Luuletteko että tämä ammuskelu tosiaan vaikuttaa jotenkin?
Toimitte vain käsinukkena jollekin jolla on omat motiivinsa.
Luulin ensin että te olette näiden rohkeuksien takana.
Mutta ei, se olikin Winther.
Miten voitte luottaa häneen? Hän oli niin epäluotettava.
Ja nyt te haluatte ottaa ohjat.
Olette vihainen ja loukattu, eli Gestapon pomon on kuoltava.
Mutta mitä se muuttaisi?
Olemme samanlaisia.
Rakastan Tanskaa.
Te rakastatte Tanskaa.
Pohjois-Själlannin kauniita maisemia.
Miksemme tekisi yhteistyötä?
Kansallissosialismi on hieno, mutta mahdoton aate.
Liikaa tunteita. Kuin ihastuminen.
Näettehän mitä se on maailmalle tehnyt.
Ajatelkaa minua eräänlaisena mahdollisuutena.
Olen hylännyt aatteeni, haluan selvitä hengissä.
Haluan että tekin selviätte hengissä. Mitä sanotte?
Ymmärrän.
Hyvä on.
Lasken kolmeen.
Yksi.
Kaksi.
Tuolta tulee poliisi -
tai vielä pahempaa teille, saksalaisia sotilaita.
Haluatteko jäädä tänne piiritetyksi?
Mitä tapahtui?
Saitko viestini? - Sain.
Et tullut yksin. - Et sinäkään.
Se on Spex. Hän ei luota sinuun.
Minulla on viesti, odotan vastaustasi.
Tukholmassa on ylihuomenna kokous klo 10.
Mitä he haluavat? - En tiedä.
Keitä sinne tulee?
Spex, joku Vapausneuvostosta -
ja Winther.
Aksel? - Kyllä.
Hänet on puhdistettu.
Minä en tule.
Kannattaisi, Bent.
Mene kuuntelemaan mitä he sanovat.
Se on tärkeää.
Halusin olla se joka kertoo.
Halusin nähdä sinut.
Nähdä että olet kunnossa. - Olen kunnossa.
Sanon että tulet sinne.
Hyvät herrat. - Oletko taas Wintherin kanssa?
Ei, vaan armeijan. Armeija maksaa hyvin.
Meidän pitää takavarikoida aseenne.
Tämä on kunnia.
Edustan Vapautusneuvostoa, minua sanotaan Kørpiksi.
Tunnet Spexin ja Aksel Wintherin.
Syyttäjä edustaa amerikkalaisia joukkoja.
Mielenkiintoista.
Aloittaisin hyvillä uutisilla.
Neuvottelut saksalaisten kanssa ovat loppusuoralla.
Kyse on levottomuuksien lopettamisesta.
Se on hieno voitto kansalle. Ulkonaliikkumiskielto kumotaan.
Schalburgin joukot vetäytyvät... - Jos rauha säilyy molemmin puolin.
Kuunteletko sinä?
Ovatko kaikki tietoisia siitä mitä syyttäjä on tehnyt?
Hän on määrännyt viattomien teloituksia. Vanhojen ystävien.
Lhmisiä jotka ovat hankalia. - Mitä sinä oikein selität?
Kuka sai Liittoutuneet tunnustamaan Tanskan tilanteen?
Keitä vanhoja ystäviä, Flame? - Gilbert, Saksan vastarintamies.
Ketty Selmer, tanskalainen kuriiri. - Saksalainen vastarintamies?
Liittoutuneet eivät tunnusta Saksan vastarintaliikettä.
Sitä ei ole.
Rouva Selmerin tilanne oli erehdys ja se on selitetty jo.
Pelkkä väärinkäsitys...
Väärinkäsitys? Anteeksi, väärinkäsitys...
Ja kun minuutin päästä ammun teidät...
Sekin on vain erehdys.
Voidaanko sopia niin?
Minä...
lhailen sinua, Flame.
Sota voi olla hyvin hämmentävää, kuten me kaikki tiedämme.
Liikkuu kaikenlaista tietoa.
Järkevintä olisi -
pysyä rauhallisena.
Neuvosto ei tiedä yhtään viattomien likvidointitapausta -
joten luvallanne -
jatketaan tätä kokousta.
Oletko kommunisti, Faurschou? - En.
Mitä sanoisit tehtävästä?
Kømennat 10.000 miestä Kööpenhaminan valmiusjoukoissa.
Kapteenina.
Kapteeni! Hienoa, Bent! Mieti sitä.
Taistelette brittien rinnalla jos saksalaiset vielä kestävät -
tai sitten Puna-armeijaa vastaan jos se tulee ensin.
Kyse on demokratian säilyttämisestä, ja tarvitsemme sinun nimeäsi.
Miten niin nimeäni? - Tarvitsemme sankareita.
Sankareita joista kertoa kouluissa ja kokouksissa.
Sankareita puhumaan joukoille -
kertomaan vastarintaliikkeen uhrautuvuudesta.
Te molemmat olette siinä esimerkillisiä.
Entä Jørgen? - Oikea kätesi, luutnanttina.
Mikä sinä olit? - Kapteeni.
Minäkin haluan olla kapteeni.
Ei kiitos.
Emme siedä enää sattumanvaraista väkivaltaanne, se ei käy.
Sodassa tapetaan vastustajia.
Haluan Hoffmannia. Puhutaan sitten komissioista.
Ei tule kysymykseen. - Kunnioitan kantaanne.
Mutta Hoffmann...
Siitä ei seuraa mitään hyvää. - Sehän nähdään.
Meillä on muita keinoja estää toimintanne.
Pyydän anteeksi Spexin puolesta. Tuo oli aiheetonta.
Nämä kansiot sisältävät ilmiantajan nimen organisaatiossanne.
Mihin me menemme? - Asserbo.
Tämä on osoitus hyvästä tahdostamme.
Onko hänestä kuvaa? - Ei, vain nimi ja osoite.
On käytävä kusella. - Samoin.
Anteeksi.
Mitä nyt?
Nyt menen tapaamaan isääni.
Onko siitä kauan? - Kølme vuotta.
Odota tässä.
Birkegaarden Hotel, Pohjois-Själlanti
Hei, isä.
Lasi viiniä?
Miksi tulit? - Katsomaan miten isäni voi.
Ei nyt innostuta. Mitä haluat?
Teillä on paljon saksalaisia vieraita.
Vieraat valitsevat hotellin, ei toisin päin.
Hoffmann käy usein täällä. - Gestapon komentaja?
En voi sanoa. - Haluaisin puhua hänen kanssaan.
Kuulemma miellyttävä mies... Ja älykäs.
Ja natsimurhaaja.
Niin, sitäkin.
Pidit heistä aina. - Heistä?
Lhailen saksalaista kulttuuria ja sen hienoja tuotteita.
Mutta heitä? Ei.
Sota on varmaan sinulle pettymys.
Etkö kuuntele? Yritän vain ansaita elantoni.
Olet liian nuori ymmärtämään sitä.
Ja sinun taustallasi ja älylläsi -
pystyisit parempaan kuin ihmisten ampumiseen.
Mutta sinusta tuli sankari.
Kuuntele.
Jos puhut minusta hyvää kommunistiystävillesi -
ja lupaat ettet ammu Hoffmannia täällä hotellissa, kerron tietoni.
Onko sovittu?
Hoffmann käy täällä perheensä ja rakastajattarensa kanssa.
Hänellä on aina neljä henkivartijaa.
Minä kuulen hänen tulostaan vasta viime hetkellä.
Armeijan tiedustelupalvelu pyysi soluttautumaan hänen lähelleen.
Minä vain seuraan käskyjä.
Rakas Ketty. Kiitos eilisestä, olit viehättävä.
Naurusi tekee minut onnelliseksi.
Sinun, Karl Heinz.
Etunimillä oikein.
Tässä ei ole kyse meistä.
Se on suurempaa. Työni vaatii uhrauksia, ja minä uhraudun.
Käskivätkö he makaamaan kanssani?
Eivät tietenkään.
Se vain tapahtui. - Niinkö?
Kuule Bent. Hoffmann ei merkitse minulle mitään.
Sinä merkitset!
Ymmärrätkö?
Kerro millainen auto hänellä on ja hänen reittinsä Dagmarhusiin.
Ja auton rekisterinumero. - Älä pyydä minulta sitä.
Lupasit ettet pyytäisi, Bent.
Lupasit.
Bent...
Rakastan sinua. Ymmärrätkö sen?
Tämä ei palvele ketään.
Jos kerron sinulle...
Tuletko kanssani sitten Tukholmaan?
Lähdemme Tukholmaan emmekä koskaan palaa.
Lupaatko minulle sen?
Lupaa minulle.
Parittomina viikkoina hänellä on pieni musta Opel Kadett.
23345.
Parillisina viikkona suuri Mercedes. 44193.
Reittiä ei voi ennustaa.
Joskus pitkin Roskildevejtä -
joskus taas Vigerslevvejtä.
Se ei ole Hoffmann.
Voi ei...
Kaikki hyvin.
Ei hätää, älä pelkää.
Kaikki hyvin.
Rakas Bent.
Hoffmann tietää minusta.
Lähden nyt Tukholmaan.
Toivon ja uskon että tulet perässä.
Hän on kuollut.
Hän katsoi minua.
Pidin häntä sylissä, hän katsoi minua.
Hän halusi sanoa jotain...
Mutta hän ei voinut.
Hän kuoli ennen kuin ehdin sinne.
Onko sinulla vielä poliisin virkapuvut?
Mennään Dagmarhusiin Hoffmannin puheille.
Meidän on pakko.
Emme pääse sisään emmekä ainakaan ikinä pakoon.
Vauhtia nyt!
Seuraava!
Hitto vie!
Luulin että pääsimme jo heistä.
Seis! Seis!
Ulos autosta!
Ulos, ettekö kuule! Maahan!
Autoon siitä!
Kääntykää!
Liikettä!
Vauhtia nyt.
Eteenpäin!
Nämä kaksi viimeiseksi. Seinää vasten!
Jalat metri haralleen.
Mitä nyt? - He veivät koko joukon.
Meidät lähetetään keskitysleiriin.
Onko sinulla Baby Browning? - Saappaassa.
Onko sinulla? - On.
Minä hyppään aidalle, juokse nopeasti.
Nähdään, Bent.
Takaisin riviin!
Kutsukaa ambulanssi!
Viekää hänet pois!
Vettä!
- Hiljaa!
Vettä! - Antakaa hänelle vettä.
Se on takana.
Turvatalo Pohjois-Kööpenhamina, lokakuu 1944
Miltä tuntuu?
Lhan hyvä olo.
Ikävää että jouduin ottamaan luodin keuhkoihin ennen kuin hoidat minua.
Kas noin.
Joudun vankilaan, Marie. - Vankilaan?
Enpä usko. - Pitää mennä vankilaan.
Joudun vankilaan teoistani.
Kun tämä on ohi...
Tiedätkö mitä olen tehnyt?
En.
Kyllä se tästä.
Tulen taas huomenna.
Varo, Jørgen.
Voi ei...
Mene kellariin.
Nopeasti!
Avatkaa ovi! Ettekö kuule?
Avatkaa ovi!
Flame?
Oletteko Flame? Sanokaa jotain.
Hakekaa maitoa!
Lopettakaa!
Mitä luulette tekevänne?
Eikö teillä ole mitään kunniantuntoa?
Peittäkää heidät. - Kyllä, sir.
20.000 kruunun palkkio.
Voit lunastaa sen huomenna.
Löysimme kirjeen hänen kotoaan.
Se on sinulle.
Muistatko kun he tulivat?
Muistatko huhtikuun 9. päivän?
Varmaan muistat.
Kaikki muistavat.
Olen miettinyt ja miettinyt...
Vaikka he sanoisivat mltä, en usko sitä sinusta.
Et ole sellainen.
Mihin menemme tämän jälkeen? Kun tämä on ohi?
En tiedä.
Voimmeko palata menneeseen?
Pääsemmekö eteenpäin?
Ehkä.
Ehkä ei.
Tällä hetkellä on vain Flame.
Vapautuksen jälkeen Flame ja Citron saivat valtiolliset hautajaiset.
Hautajaisten jälkeen arkut olivat vieri vieressä kirkossa.
Pian Flamen isä kuoli.
Vuonna 1951 Citron sai USA: N hallitukselta kunniamerkin.
Sen vastaanotti hänen äitinsä.
Flame sai myös saman kunnian.
Bodil pakeni Ruotsiin, jossa synnytti Lone-tyttären.
Vapautuksen jälkeen hän asettui asumaan Kööpenhaminan lähelle -
ja asui siellä tyttärensä kanssa vuosikausia.
Citronin kohtalo vaikutti perheeseen kauan.
Flamen kuoltua Ketty Selmer muutti Tukholmaan.
Hän asettui Mallorcalle, jossa hän kuoli 90-luvun puolivälissä.
Hän ei koskaan puhunut Flamesta.